Dobro Čarli.
- To je lokal? Kome pripada? - Već sam ti rekao.
- Podseti me. - Kamašni Kolombu.
- Koja je lozinka? - "Došao sam na bakinu sahranu"
- Tvoja propusnica. - Hvala Čarli.
Ako hoćeš sto pored vrata, reci da si nosač kovčega.
Spremni smo. Kad napadamo?
Bolje je da nestanem. Ako me Kolombo vidi, biće zbogom Čarli.
Zbogom Čarli.
Daj mi pet minuta, pa udri svom snagom.
Naravno.
Dobro veče gospodine.
- Ja sam Mocarela. Za vas? - Došao sam na sahranu stare dame.
Nisam vas ovde viđao ranije.
- Zato što nisam pio. - Molim vas.
Kuda sad? Ja sam nosač kovčega.
Odvedi gospodina u kapelu. Mesto broj tri.
Da g. Mocarela. Ovuda.
Kad se već mora, nek bude tako.
Pratite me, molim vas.
- Šta pijete gospodine? - Žestoko.
- Izvinite. Služimo samo kafu. - Kafu?
Škotsku kafu, kanadsku kafu, mešanu kafu...
Škotsku. Donesi i sodu.
Samo trenutak. Zar nemate mesto bliže orkestru?
A ono tamo?
To je za najbližu familiju.
Ups.
Hej, hoću još jednu šolju kafe.
Hoću još jednu šolju kafe.
Bolje donesi račun za slučaj da bude racije.
- Otkud racija na sahrani? - Neki ljudi ne poštuju mrtve.
Reci Džo. Desiće se večeras, zar ne?
- Rekao bih. - Ne to. Večeras nas plaćaju Jel' tako?.
- Zašto? - Moram sutra do zubara.
Zar prvu platu da daš na zubara?
Samo jednu plombu. Ne mora da bude zlatna.
Zašto si sebičan? U dugovima smo. Dugujemo 89$ u bakalnici.
Iz praonice nas tuže. Dugujemo pare svim devojkama.
Dobro. Sutra plaćamo svakom po malo.
Ne. Sutra idemo na trke pasa i kladimo se na "Podmazanu munju".
- Podmazana munja ? Daćeš moj novac na psa?
Maksov zet je električar koji upravlja zecom.
- O kakvom zecu pričaš? - Sutra plaćamo svima .
- A šta ako izgubi? - Bez brige. Imamo siguran posao.
- A šta ako ne potraje? - Zašto si takav pesimista?
Šta ako te udari kamion? Šta ako berza pukne?
Šta ako se Pikfordova razvede od Daglasa Feirbanks?
Šta ako Dodžersi napuste Bruklin?
Šta ako se jezero Mičigen izlije?
Nemoj da gledaš, ali izgleda da poplava počinje.
Četiri,
tri,
dva,
jedan...
Pažnja, ovo je racija!
Ja sam federalni agent. Svi ste uhapšeni.
Hoću još jednu šolju kafe.
Dobro, Kamašno.
- Točenje pića je završeno. Idemo. - Kuda?
U klub penzionisanih krijumčara alkohola.
- Ne idem ja nikuda. - O, svideće ti se tamo.
Dobićeš zatvorske kamašne i to okovane.
Dobar štos. Koja je sad optužba?
Balsamuješ ljude 86%-nom kafom.
Ja sam samo gost.
Znamo da si vlasnik. Mocarela samo radi za tebe.
- Mocarela? Nikad čuo. - Čuli smo drugačije.
Od koga? Čarlija Čačkalice?
Čarli Čačkalica? Nikad čuo.
Jogurt.
Lukav si. Ne piješ svoju robu.
Hajde. Diži se.
- Rasipate pare poreznih obveznika. - Pozovi advokata.
Ovo su moji advokati. Svi sa Harvarda.
Hoću još jednu šolju kafe.
Sad ne moramo da brinemo kome prvo da platimo.
Gazdarica će nas izbaciti.
Odoše viršle na kredit.
A devojke i onako idu u zatvor.
Koliko će nam Sem u zalagaonici dati za kapute?
Semova zalagaonica? Nećeš dati moj kaput zbog džukele.
- Džeri, kažem ti, sigurno dobijamo. - Smrznućemo se.
Minus je. Dobićemo upalu pluća.
Slušaj budalo, ulog je 10:1. Sutra ćemo kupiti 20 kaputa.
Podmazana Munja!
- Bolje da odem na pregled glave. - Ne razgovaraj tako samnom.
Čak je i kontrabas bolje obučen od mene.
- Nešto za danas? - Ništa.
Hvala.
- Nešto za danas? - Ništa.
Hvala.
Ne mogu više Džo. Gladan sam, imam groznicu, cipela mi je bušna...
Kad bi me slušao, živeli bismo kao kraljevi.
- Kako? - Pas u trećoj trci.
Ulog je 15:1, staza mu odgovara. Pravi je ubica.
Hoćeš moju glavu na tanjiru?
Ne, da založim tvoj kontrabas i moj saksofon...
Jesi li lud? Ne dam kontrabas.
Crkni od gladi. Briga me. Smrzni se.
- Nešto za danas? - O, to si ti.
Ti baš imaš petlju.
Hvala.
Džo! Vraćaj se!
Neli draga, objasniću ti sve u vezi sa subotom uveče.
Sredila sam nokte. potrošila 4$ na depilaciju,
kupila sam novi negliže,
napravila sam veliku picu.
- A gde si ti bio? - Gde si bio?
- Sa tobom. - Sa mnom?
Sećaš se? Boleo te je zub.
Nadula mu se vilica.
Stvarno?
O, da.
- Odveo sam ga na transfuziju. - Imamo istu krvnu grupu.
- Grupa O. - O?
- Nadoknadiću ti. - Do sad ti baš ide dobro.
Čim nađemo posao, odvešću te u najbolji restoran.
Ima li Poljakov nešto za nas? Očajni smo.
Baš tražii kontrabas.
I saksofon.
Jel' tako?
Tako je!
- Kakav je posao? - Tri nedelje u Floridi.
U Majamiju. Svi troškovi su plaćeni.
Stvarno? Hajdemo do Poljakova.
- Zauzet je. Morate da sačekate - Dobro, sačekaćemo.
Tri nedelje u Floridi.
Sa Cakanom Su i njenim curama.
Trebaju im dve devojke, saksofon i bas.
Ovde Poljakov, Gladis. Imam posao za vas.
Gladis. Jesi li tu?
Gladis!
Gluposti. Svirala je 112 sati na maratonskom plesu.
- Sad je u krevetu i ima nervni slom.
A Kora Džekson?
Čuo sam da svirala sa Vojskom spasa.
Zovi 9044.
Glupe guske!
Spremni smo za Majami, i šta sad?
Saksofon je pobegao prodavcem biblija, a bas je zatrudneo.
Binstok, otpustiću te.
Mene? Ja sam menadžer, a ne noćni čuvar.
Halo. Treba mi Besi Meloun.
Šta će ona u Filadelfiji?
Stvarno?
Besi svira sa Stokovskim.
- Besi - crna zadnjica?. - "Špiluje" u filharmoniji!
A Rozmari Šulc?
Isekla je vene kad je Valentino umro.
Možemo i mi ako ne nađeš dve cure do večeras.
Ne zanima nas gde ćeš ih naći. Dovedi ih na voz do 8 sati.
Veruj Poljakovu. Čim nešto saznam, javiću se.
Zdravo. Dobiću još neki čir.
Neli, daj mi međugradsku.
- Moramo da razgovaramo s tobom. - O poslu u Floridi.
- Neli nam reče. - Jesmo li zakasnili?
Šta ste vi, komedijaši? Napolje!
Agenciju Viljema Morisa.
- Trebaju vam bas i saksofon? - Da, ali ne vi.
Hoću da razgovaram sa g. Morisom.
- Šta nam fali? - Pogrešnog ste oblika.
- Zar tražite grbavce?
Kakav je to orkestar?
- Morate da imate ispod 25. - Možemo da prođemo.
- Plavokosi. - Ofarbaćemo se.
Morate da budete devojke.
Ne, ne bismo mogli.
- Znači, to je ženski orkestar?
Da. Dobra stara Neli. Prešla nas je.
A zašto da ne pokušamo?
U ciganskom orkestru smo nosil zlatne minđuše.
A u havajskom orkestru smo nosili suknjice od lišća.
-Jel' on pijan? - Ne, nije odavno jeo.
Prazan stomak mu udario u glavu.
Džo, tri nedelje u Floridi. Pozajmićemo haljine od naših igračica
- Ti si poludeo.
Kupićemo polovne perike, malo šminke, punjenja ovde.
Zvaćemo se Džozefina i Džeraldina.
Džozefina i Džeraldina... Ma daj.
Ako hoćeš večeras nešto novca,
Možete da svirate na Univerzitetu u Ilinoisu.
Prihvatamo.
Po čoveku 6$ u Urbani u 8 sati.
Čak do Urbane zbog jedne svirke?
To je 12$. Vratićemo jedan kaput.
Halo. G. Moris? Ovde Poljakov iz Čikaga.
Da nemate slobodne dve devojke?
Saksofon i kontrabas.
- Ako on ništa ne nađe... - Hajde, Džeraldina.
Kako da stignemo tamo? To je 160 km, a pada sneg.
- Smisliću nešto. - Šta?
Ne guši me.
- Kakoje bilo "cure"? - Zadaviću te!
Džeri, nema razloga za takav ton.
Neli draga, šta radiš večeras?
- Večeras? Zašto? - Imam neke planove.
- Ne radim ništa. - Stvarno?
Mislila sam da odem kući na hladnu picu.
I ostaješ kod kuće?
Da Džo.
Onda ti neće trebati auto.
Moj auto? Ti...
Zar nije strašan?
Bili bismo tri nedelje u Floridi, a svi troškovi su plaćeni.
Ležati pod suncem, palmama, letećim ribama...
Hoćeš li prekinuti?
Možda dobitak, možda ništa, i par osmica.
Dobro, spustite to momci.
- Šta? - Došli smo po auto.
- Da. Auto Neli Vajnmajer.
Muzičari.
Pametnjakovići.
Dobro, hajde. Kečevi dobijaju.
To je kupe iz 1925... gospodine.
- Evo ga. - Da, evo ga.
- Treba vam benzin? - Da, za 40 centi, molim.
- Da stavim na račun gđice Vajnmajer? - Da. Što da ne?
Tako je, možete i napuniti.
Hajde svi, ruke gore.
Lica ka zidu.
I ti Čačkalice.
Hajde.
Hej. Pridruži nam se.
U redu je gazda.
Zdravo Čarli. Dugo se nismo videli.
- Kamašno, šta radiš ovde? - Samo vraćam dugove.
- Ne duguješ mi ništa. - Ne bih rekao.
Preporučio si moju mrtvačnicu svojim prijateljima.
- Ne znam na šta misliš. - Sad imam višak robe.
Šteta da toliki kovčezi propadnu. - Nemam ništa s tim.
Šteta Čarli, dobio bi tri osmice.
- Zbogom Čarli. - Ne Kamašno, ne!
Ne Kamašno, molim te, ne...
Mislim da će mi se smučiti.
Izlazite odatle.
Hajde.
- Mi ništa nismo videli, zar ne? - Šta? Ne, ništa.
Ne tiče nas se, ako se vi međusobno kokate.
Da vas ja možda ne poznajem?
Ne, mi smo muzičari.
Došli smo po auto Neli Vajnmajer.
Večeras je igranka.
Samo trenutak.
- Kuda ste pošli? - U Urbanu. To je 160 km odavde...
Nikuda vi ne idete.
- Ne? - Ne volim svedoke.
- Nećemo ništa reći. - Nećete ništa disati.
Čak ni vazduh.
Idemo. Sredićemo ih kasnije.
Pogodili su me.
- Pogodili su tvoj bas. - Nema krvi?
Ako nas uhvate, biće krvi. Grupa O!
- Kuda juriš? - Što dalje.
To nije dovoljno. Oni nas znaju. Svi gangsteri iz Čikaga će nas tražiti.
Brzo, daj mi novčić.
Zvaćeš policiju?
Nećemo preživeti do svedočenja.
Treba da bežimo iz grada. Da pustimo brade.
Pobećićemo iz grada, ali ćemo se obrijati.
Sad? Oni imaju mitraljeze, a tebi je do brijanja.
- Da obrijemo noge budalo. - Da obrijemo noge...?
Halo, g. Poljakov?
Čula sam da vam trebaju dve devojke.
Šta je?
Kako uopšte balansiraju u tome ?
Sigurno je stvar raspodele težine. Kreni.
Tolika je promaja.
Mora da stalno zebu.
- Ne brbljaj. Zakasnićemo na voz. - Osećam se kao da sam go.
- Kao da svi pilje u mene. - S takvim nogama? Jesi li lud?
To nam neće upaliti Džo.
Zovem se Džozefina, a ovo je bila tvoja ideja.
Vidi ovo! Kako se samo kreće!
Kao žele na oprugama.
Kao da imaju ugrađen neki motor.
Kažem ti, one su potpuno drugi pol.
Ne moraš da rodiš bebu.
Čim stignemo u Floridu, pobećićemo.
Nećeš me navući...
Sedmoro izrešetanih u garaži Nort Sajda.
Očekuje se krvavi obračun!
- Nagovorio si me. Idemo! - Cura si i po Džeraldina
- Rozela. - Violina.
- Hajde Dolores. - Trombon.
- Hej, Olga, Kako tvoja leđa? - Truba.
- Evo nas. - Jeste li vi iz Poljakove agencije?
- Da. Potpuno nove cure. - Potpuno nove.
Ovo je menadžer g. Binstok. Ja sam Cakana Su.
Ja sam Džozefina.
Ja sam Dafni.
Saksofon i bas. Drago mi je. Spasile ste nas.
- I vi ste nas, gospodine.
Gde ste do sad svirale?
Ovde, tamo i... svuda, i...
Bile smo tri godine na konzervatorijunu Šibojgan.
Vaši ležajevi su 7 i 7A.
7 i 7A.
- Hvala. - Nema na čemu.
Atmosfera je kolegijalna.
- Opa-cupa - Drskost!.
Izgleda da je Poljakov poslao dve prave dame.
Bolje kaži ostalim curama da paze kako pričaju.
Dafni?
Ne dopada mi se ime Džeraldina.
Ćao. Ja sam kontrabas. Zovite me Dafni
Ja sam Džozefina. Saksofon.
- Dobrodošle u zemlju bez muškaraca. - Biće vam žao.
- Skinite korsete i isprsite se. - Oh, pa ja ga i ne nosim.
- Zar ti se ne raširi haljina? - Raširi? Meni?
Imam najbolju krojačicu. Navraća jednom mesečno.
- Uopšte nije skupa, i rekla je...... - Idemo Dafni!
Ej, jeste li čule vic o sviračici tube
koja se nasukala na ostrvo sa jednonogim džokejem?
- Ne. Ispričaj mi? - Devojke, bez prostakluka!
One su došle sa konzervatorijuma.
Kakav talenat!
- Upala nam je kašika u med. - Pazi se Dafni.
Kad sam bio dete, sanjao sam da sam ostao zaključan u poslastičarnici.
I bilo je svega.
Želea, torti i krempita i čokolade...
Slušaj me! Nema meda, nema čokolade. Na dijeti smo.
Da, naravno Džo.
Ne to! To je kočnica za slučaj opasnosti!
Vidi šta si uradio!
- Šta? - Počupao si mi jednu dojku!
- Bolje sredi to. - A ti kreni i pomozi mi.
Ovuda Dafni.
Sad si počupao i drugu.
Izvinjavamo se.
U redu je. Mislila sam da je Cakana Su.
- Nemojte nikome reći. - Šta to?
Ako me još jednom uhvate, izbaciće me iz orkestra.
Vi ste zamena za bas i saksofon?
To smo mi. Ja sam Dafni.
Ovo je Džo... zefina.
Uđite.
Ja sam Slatkiš Trskić.
- Slatkiš Trskić? - Bila sam Slatkiš Kovalčik.
- Poljakinja? - Da. Ja sam iz muzičke porodice.
Moja mama predaje klavir. Tata je radio s kartama.
- Kojim kartama? - Na relaciji Baltimor-Ohajo.
Ja sviram ukulele, a i pevam.
Nemam baš neki glas, ali ovo i nije neki bend.
S njima sam jer bežim.
- Od čega? - Bolje da ne pričam o tome.
Hoćete li malo? To je Burbon.
Drugi put.
Nemojte misliti da sam pijanica. Mogu da prestanem kad poželim, ali neću.
- Posebno kad sam tužna. - Razumemo te.
Sve cure piju. Ali, jedino mene uhvate. Priča mog života.
Uvek izvučem deblji kraj.
Jel' mi je šav ravan?
Rekao bih.
- Vidimo se cure! - Ćao Slatkišu.
Bili smo u pogrešnim bendovima.
- Dole Dafni. - Jesi li video njene obline?
Zaboravi. Jedan pogrešan korak, i izbaciće nas iz voza.
Onda su tu policija, novine i čikaška mafija.
Baš bih voleo da gricnem taj slatkiš!
Zapamti...
Nema meda, ni čokolade, a ni slatkiša.
Opet si ih počupao.
Hej, vas dve. Jeste li do sad svirale na balovima?
Ne. Na sahranama.
Razmrdajte se malo! Živnite!
Pokušaćemo.
Otkud te rupe?
Ove?
Ne znam.
Miševi?
Idemo ispočetka. I prodrmajte se malo!
Binstok!
Reci Su.
Mislim da sam jasno rekla da je piće ovde zabranjeno!
Dobro devojke. Čije je ovo?
Hajde, progovorite!
- Slatkišu, upozorio sam te... - Molim vas g. Binstok...
Dosta. U Kanzasu si piće sipala u flašicu za šampon.
Pre toga si ga krila u ukeleleu...
G. Binstok, mogu li da dobijem svoju pljosku?
Naravno. Pakuj se. Na sledećoj... Vašu pljosku?
Da. Malo burbona. Da isperem grlo.
Daj to.
Zar vas dve niste bile na konzervatorijumu?
- O, da. Celu godinu. - Mislila sam da ste rekle tri.
Puštene smo ranije zbog dobrog ponašanja.
Dve stvari ne trpim dok radimo: alkohol i muškarce!
- Muškarce? - Nemojte brinuti zbog toga.
Ni mrtve ne bi smo s njima.
Ti rutavi grubijani sa osam ruku!
A od devojke traže samo jedno!
Molim vas, gospođice!
Dobro cure. Iz početka.
- Hortensa, draga, laku noć. - Laku noć Dafni.
- Mod, lepo sanjaj. - Laku noć Dafni.
Laku noć Glorija.
Dolores, lep san ti želim!
- Pjki lepo Emili. - Pa-pa!
Rekla mi je "pa-pa"!
Ukoči dečko. Ubedi sebe da si žensko.
- Ja sam žensko. - Ti si žensko.
Ja sam žensko. Ja sam žensko.
Ja sam...
Šta kažeš na ovu ritam sekciju?
Ja sam žensko.
Ja sam žensko. Ja sam žensko.
Ja sam žensko.
Laku noć Slatkišu.
Laku noć medenjak!
- Medenjak? Rekla mi je "Medenjak".
Uuu, medenjak!
- Šta to radiš? - Osiguranje da će medenjak ostati u košnici.
Nema zujanja noćas.
A šta ako budem... žedan ili nešto slično?
- Trpi. - A šta ako ne mogu?
- Šta ako bude hitno? - Povuci kočnicu.
Binstok, nešto su mi čudne one dve devojke.
- Čudne? Kako? - Ne znam. Osećam to ovde.
Moj čir radi kao alarm za provalnike.
Pazi na svoj čir, a ja ću paziti na njih dve.
Svi u krevet. Laku noć devojke.
- Laku noć Dafni. - Laku noć Džozefina.
Ja sam žensko. Ja sam žensko.
Voleo bih da sam mrtav.
Ja sam žensko... Ja sam žensko...
Dafni.
Slatkišu!
Hoću da ti zahvalim što si me izvukla. Pravi si ortak.
Nije to ništa.
Mi, devojke, treba da se podržavamo.
Da te nije bilo, izbacili bi me iz voza.
Sedela bih na mom ukuleleu u sred ničega.
Napolju je ledeno.
Kad pomislim na tebe i tvoj siroti ukulele...
Kad god ti nešto zatreba...
Mogla bih da nabrojim milion stvari.
To je jedna od njih.
To je Cakana Su.
Bolje da ne sazna da sam ovde.
Nećemo nikome reći, ni Džozefini.
Ostaću ovde dok ona ne ode.
Ostani koliko god želiš.
Jel' ti dosađujem?
Ne. Baš mi je prijatno.
Kad sam bila mala, uvukla bih se ovako u sestrin krevet.
Zavukle bismo se pod pokrivač i pretvarale se da smo u mračnoj pećini
i pokušavale smo da nađemo izlaz.
Interesantno.
- Nešto nije u redu? - Ne, ne. Sve je u redu.
Jadnice, ti drhtiš.
Čini ti se.
- Čelo ti je vruće. - Čini ti se.
- Noge su ti ledene. - Čini ti se.
Dođi da te malo ugrejem.
- Tako. Zar nije bolje? - Da. Ja sam žensko...
- Šta? - Ja sam jako bolesno žensko.
- Bolje da odem da se ne zarazim. - Nisam toliko bolesna.
Imam slab imunitet.
Slatkišu, ako ti bilo šta loše krene,
najbolji lek za to je viski.
- Imaš? - Znam gde da ga nađem.
Budi tu.
- Sačekaj malo. - Dobro.
Gore! Gore!
- Jel' si dobro? - Dobro sam.
- Ima li nešto u flaši? - Pola.
- Donesi čaše. - Čaše?
Ovo je najbolji način da se putuje.
Upali svetlo. Ništa ne vidim.
Bez svetla. Bolje je da niko ne zna.
- Ali, prosuću. - Onda prospi.
Prosipaćemo i smejati se.
Možda se desi i iznenađenje.
- Kakvo iznenađenje? - Kasnije.
- Kad? - Prvo popij malo.
Od toga će ti porasti dlake na grudima.
Ma šta kažeš?
Jel' to privatna zabava?
Jeste. Beži.
Dolores, imaš li još onog vermuta?
- Da. - Šta će nam vermut?
Imamo burbon. Možemo da napravimo Menhetn.
Menhetn? U ovo doba noći?
- Donesi šejker. - O, Slatkišu.
Pokvarićeš moje iznenađenje.
- Zdravo, šta se dešava? - Žurka gore u sedmici.
- Doneću sir i krekere. - Nosim šejker, ti nađi otvarač.
Hej Rozela, žurka u sedmici!
- Imaš otvarač? - Stela ima.
Donesi još papirnih čaša.
Hej, žurka u sedmici.
- Evo vermuta. - Ovo je privatna zabava. Beži.
Donela sam sir i krekere.
- Jel' dosta 10 čaša? - Ovo je zabava za dvoje. 10 čaša?
- Molim vas devojke, stanite. - Ovde postaje pretesno.
Devojke, probudićete komšije odozdo.
Pazi na taj otvarač.
- Evo ti kreker. - Bez krekera u krevetu!
Hoćete li nas ostaviti na miru?
Evo šejkera.
- Bilo bi dobro da imamo led. - Polako s vermutom.
13 devojaka, to je loša sreća. Vas 12 mora napolje.
- Dodaj mi kikiriki buter. - Hoće neko salamu?
Dosta hrane. Sve će biti puno mrava.
Hej. Imaš li maraskino višnje?
Nema veze.
Maraskino višnje?
Šta se tamo dešava?
Dafni! Dafni! Gde si?
Nije moja greška. Nisam ih pozvao.
Hajde devojke, dosta.
Čule ste Džozefinu. Devojke. Svi napolje.
- Ne ti slatkišu. - Idem po led.
Skloni se.
Tako je Slatkišu. Svi napolje.
- Uđi, piće je super. - Probaj Menhetn.
- Dosta, otpustiće nas! - Slatkišu. Ne ostavljaj me samu!
'Ajde narode, već je dva.
Dosta ste se zabavljale. Zabava je gotova! Svi napolje!
- Šta je ovo? - Džozefina, požuri dok se ne otopi.
Stavi to ovde.
Slatkišu, upašćeš u nevolje.
Bolje pazi da neko ne naiđe.
Ako te Binstok opet uhvati...
Šta je s tobom?
Verovatno baš nisam pametna.
Ne bih rekla. Neoprezna si.
Glupa sam. Da imam mozga, ne bih bila s ovim orkestrom.
Zašto si prihvatila posao?
Svirala sam u muškim bendovima, ali to više ne mogu da podnesem.
Jesi li ikad bila u muškom bendu?
Ko, ja?
E, od toga bežim.
Svirala sam u šest za dve godine
- Naporno? - Rekla bih.
- Ne možeš da im veruješ. - Ne mogu sebi da verujem.
Dešava mi se to sa saksofonistima.
Posebno ako sviraju tenor.
- Stvarno? - Ne znam zašto, ali privlače me.
Dovoljno je da odsviraju osam taktova "Come To Me, My Melancholy Baby"
i sva se naježim.
- Stvarno? - Uvek.
Ja sviram tenor saksofon.
Ali, ti si devojka. Zato sam došla u ovaj bend.
Ovde sam sigurna.
Ti ne znaš kakvi su oni. Zaljubiš se.
Misliš da ti se desila najlepša stvar.
I onda počnu da pozajmljuju pare od tebe,
i da ih troše na devojke i konje.
Ma šta kažeš?
Onda se probudiš, tip je nestao, a s njim i saksofon.
Ostanu stare čarape i isceđena zubna pasta.
Onda se otrezniš i odeš sa drugim bendom i saksofonistom.
Uvek je isto.
Shvataš? Nisam pametna.
Mozak nije sve.
To mi se više nikad neće desiti.
Dosta mi je toga da izvlačim deblji kraj.
Led. Šta je s ledom? Cure su nestrpljive.
- Može piće za nas? - Naravno.
- U junu ću napuniti 25. - Stvarno?
To je četvrt veka. Tad devojke počinju da misle.
- O čemu? - O budućnosti.
O mužu. Zato mi je drago što idem u Floridu.
- Šta je u Floridi? - Milioneri. Gomila njih.
Idu zimi na jug, kao ptice.
- Ulovićeš bogatog? - Briga me koliko je bogat.
Sve dok ima svoju jahtu, limuzinu i zubnu pastu.
- U pravu si. - Možda ćeš i ti naći jednog Džozefina.
Bogatog kao Rokfeler i razvijenog kao Džoni Vajsmiler.
- Hoću da moj nosi naočari. - Naočari?
Muškarci s naočarima su pametniji, slađi i bespomoćni.
- Jesi li primetila? - Da, sad kad si spomenula.
Vid im je oslabio od čitanja
sitnih članaka u Wall Street žurnalu.
Ona basistkinja je čudo od devojke.
Ćao.
Onda, Srećno!
Nadam se da ćeš sad bolje proći.
Onda jednonogi džokej kaže...
Šta kažeš?
Onda jednonogi džokej kaže: "Ne brini za mene, jahaću sa strane."
Izvinite. Uhvatilo me štucanje.
Hej, stavi joj malo leda za vrat.
Mislim... Ispustila si.
Oh, ledeno je.
- Ne, molim vas, ne! - Golicljiva je.
Upomoć!
Džozefina!
Molim vas! Stanite!
- Šta se dešava?
Pogledaću.
Šta se ovde dešava?
Binstok!
Jel' smo stigli u Floridu?
Slatkišu?
Poneću tvoje instrumente.
- Hvala Dafni. - Hvala Dafni.
Zar nije srce?
Kako ste?
Strava!
Evo ih. Imaćeš više nego dovoljno milionera.
Kladim se da ni jedan nema ispod 75.
To je 3/4 veka! Tad devojke počinju da misle.
Nadajmo se da su poveli i svoje unuke.
Da.
Dozvolite gospođice.
- Mogu li? - Samo napred.
Ja sam Ozgud Filding Treći.
Ja sam Pepeljuga Druga.
Obožavam devojke s jakim listovima.
I ja. Ćao!
- Da vam ponesem jedan instrument. - O, hvala.
Baš ste srce.
Divno je što je ovde grupa mladih.
Lično, moja grupa je O.
Oduvek me fascinira šou biznis.
Stvarno?
To je moju porodicu koštalo dosta novca.
- Vi investirate u estradu? - Devojke sa estrade.
- Ženio sam se sedam ili osam puta. - Niste sigurni?
Mama je ta koja broji.
- Ime neprilike samnom. - Ne sumnjam.
Kad se desio Džordž Vajt skandal spakovala me je za Floridu.
Misli da sad pecam sa svoje jahte.
Pecate pogrešnu ribu g. Fielding.
Ako obećam da ću biti pristojan, može li jedna večera?
- Žao mi je. Biću sa bendom. - Naravno.
- Koji instrument svirate? - Bas.
Fascinantno!
Jel' koristite gudalo ili prste?
Uglavnom šamaram.
Vi ste prava ženska.
Da se kladiš?
Moja poslednja žena je bila akrobata.
Pušila je cigaretu držeći je nožnim prstima.
Strava!
- Moja mama je to razbucala. - Zašto?
Ne voli kad devojke puše.
- Zdravo g. Filding. - Zdravo?
- Ovde vas napuštam. - Ne, ne, ne...
Neće te se tako lako izvući.
Vozaču, jedan krug oko parka. Vozi polako.
I gledaj kud voziš.
Za kakvu to devojku mene držite g. Filding?
- Neće se ponoviti. - Rekla bih.
- Molim vas, vratite se. - Hodaću, hvala.
Molim vas gospođice...
Strava!
Devojke, evo vašeg rasporeda po sobama.
Gde su mi naočari?
Olga i Meri Lu u 412.
Meri Lu obuci se kad zoveš poslugu.
Džozefina i Dafni u 413.
- Dolores i Slatkiš u 414. - Ja i Slatkiš?
Šta si očekivala? Jednonogog džokeja?
Rozela i Emili u 415...
- Volela bih da smo u istoj sobi. - I ja.
Ne brini Slatkišu. Često ćemo se viđati.
414... Taj broj sam imala i u Sinsinatiju,
kad sam poslednji put bila s muškim bendom.
Baš je bio kreten.
- Saksofonista? - Ko drugi? Šta li sam tražila s njim.
U dva ujutro me je poslao po viršle i krompir salatu.
Nisu imali krompir, pa sam uzela kupus.
- A on mi ga je bacio u lice. - Zaboravi saksofoniste.
Ovde ćeš naći mladog milionera.
- Otkud znaš? - Ženska intuicija.
Jesu li ovo tvoje torbe?
- I ova. - Dobro lutko.
- Hoćeš napojnicu? - Zaboravi lutko.
Uostalom, oboje ovde radimo. Lepo je što ste u hotelu.
- Ćao. - Slušaj lutko.
- Kad si slobodna večeras? - Zašto?
Ja sam u noćnoj smeni i imam sakrivenu flašu džina.
- Kad završiš... - Da nisi malo premlad za to dečko?
'Oćeš da vidiš vozačku?
- Ma gubi se? - Baš takve volim, velike i bezobrazne.
Oslobodi se svoje cimerke.
- Matori perverznjak! - Šta se desilo?
- Štipnuo me je u liftu. - Vidiš kakav je ženski život?
Čak nisam ni lep.
Nije ih briga. Nosiš suknju. Kao da mašeš crvenom maramom ispred bika.
Neću više da budem marama. Hoću da opet budem bik.
- Hajde da pobegnemo. - Kuda?
Obećao si da ćemo pobeći čim stignemo.
- Kako? Nemamo para. - Naćićemo drugi bend. Muški.
Kamašna Kolombo nas traži u svakom muškom bendu u zemlji.
- To je ponižavajuće. - Šta ako nas uhvate?
Hoćeš da ti napune stomak olovom?
Koliko dugo ćemo ovako?
U čemu je problem? Dobro nam ide.
Imamo sobu i posao. Plaćaju nas sedmično.
Oko nas su palme, leteće ribe...
Ne dosađuj s tim letećim ribama.
Znam zašto hoćeš da ostaneš. Sviđa ti se Slatkiš.
- Slatkiš? - Video sam vas u autobusu.
Šaputali ste i razmenjivali ruževe.
- Ja i Slatkiš? - Ti i Slatkiš.
- Mi smo kao sestre. - A ja sam vaša dobra vila.
Motriću na tebe.
Jeste li pristojne?
Napred.
Jeste li videle moj kofer?
Sva garderoba mi je u njemu.
- Nismo. - Ne razumem.
Prvo mi nestanu naočari, a onda kofer.
- Gde je moj ukulele? - Sad i ukulele.
- Imamo lopova ovde. - Evo ga. Zdravo Slatkišu.
- Idemo na plivanje. Ideš i ti? - Plivanje, naravno!
Nemaš kupaći kostim.
Nemam ni ja.
- Nema ni ona. Nemaš? - Mogu da se iznajme.
- A ti Džozefina? - Mislim da ću radije u kadu.
- Napolju je predivno. - Ma pusti je. Idemo!
- Nemoj da izgoriš Dafni. - Imam losion za sunčanje.
Ona će namazati mene, ja ću nju, mazaćemo se međusobno. Ćao!
Dafni. Šta to radiš?
Trik iz lifta!
Pazi. Dolazi talas.
Dafni. Nisam znala da si toliko velika.
Da si me videla pre dijete.
Mislim na tvoja ramena i ruke.
To je zbog kontrabasa.
- Jedna stvar me kod tebe oduševljava. - Šta to?
Imaš tako male grudi.
Odeća ti mnogo bolje stoji nego meni.
Pazi Dafni.
Slatkišu, hajde.
Juniore, vreme je za spavanje.
Ne, hoću da se igram.
Čuo si mamu Juniore. Briši!
Ova plaža je mala za nas dvojicu.
Mama!
Izvinite. Jeste li se povredili?
- Nisam. - Jeste li sigurni?
Jer kad ljudi saznaju ko sam,
unajme advokata i tuže me za 750.000 $.
- Ne ću vas tužiti bez obzira ko ste. - Hvala.
- Ko ste vi? - Znao sam!
Slatkišu!
Hajde.
- Da se nismo već negde sreli? - Ne verujem.
- Jeste li u hotelu? - Nikako.
Lice mi je poznato.
Verovatno ste me videli u novinama.
- U trač rubrici. - Mora da je to.
Hoćete li se pomeriti malo? Zaklanjate mi vidik.
Na šta?
Podićiće crvenu zastavu na jahti kad bude vreme za koktel .
Imate jahtu?
Koja je? Ona velika?
Nikako.
Ne volim jahte sa više od 12 ležajeva.
Slažem se.
Recite, ko podiže zastavu?
- Vaša žena? - Ne, moj sluga.
Ko pravi koktele? Vaša žena?
Ne, moj šanker.
Ako vas zanima da li sam oženjen...
- Ne nikako. - Nisam oženjen.
Interesantno.
- Kako je na berzi? - Raste, raste, graste.
Sigurno ste zaradili 100,000$ dok ovde pričamo.
Može biti. Radite u marketingu?
- Ne, na ukuleleu. I pevam. - Iz razonode?
Doputovali smo u hotel.
Cakana Su i njen orkestar.
- Vi ste sa njima. - O, da...
Radimo na procenat.
Vi svirate neku brzu muziku...džez?
Da. Vruću.
Neki to vole vruće. Ja više volim klasičnu muziku.
I ja.
Provela sam tri godine na muzičkom konzervatorijumu Šibojgan.
Dobra škola. Vaši roditelji ne utiču na vašu karijeru?
Utiču. Tata je pretio da će me izbaciti bez centa.
Nije me briga. I onako je bilo dosadno.
- Zabave. - Inauguracioni balovi.
- Otvaranje opere. - Trke pasa.
I uvek isti ljudi.
Neverovatno je da se ranije nismo sreli.
Upamtio bi svakog privlačnog kao vi.
Ljubazni ste. Kladim se da ste nežni i bespomoćni.
Molim?
Imam teoriju o ljudima s naočarima.
- Kakvu teoriju? - Rećiću vam kad vas bolje upoznam.
- Šta radite večeras? - Večeras?
Možete doći u hotel da nas slušate.
- Voleo bih, ali biće teško. - Zašto?
Dolazim na obalu samo kad je oseka.
Zbog školjki. To je moj hobi.
- Sakupljate školjke? - Kao i moj otac i deda.
Može se reći da imamo strast prema školjkama.
Zato smo tako nazvali i našu kompaniju.
- Šel Oil? - Molim vas, tiše. Ja sam Junior.
Slatkišu!
Vreme je za večeru.
Kreni Dafni. Stićiću te.
U šta gledate mlada damo?
Uvek mi se dešava.
I ja sam ga prepoznala iz novina.
- Hoćete li se pomeriti malo? - Zaklanjaš mu vidik.
Čeka signal sa njegove jahte.
Njegove jahte?
Sa 12 ležajeva. Ovo je Dafni. Ona je konzervativna.
Ja sam šta?
Sa konzervatorijuma.
Znam jednu tužnu priču o devojci sa konzervatorijuma.
Cinkarila je svoju cimerku
i našli su je zadavljenu sopstvenim brushalterom.
Treba da budemo pažljive kad biramo cimerke.
Bolje je da krenem.
Bilo mi je zadovoljstvo.
- Hoćete li doći na svirku? - Moguće je.
- Dođite. Biće zabavno.
Povedite i svoju jahtu - Hajde Dafni.
- Ne mogu da verujem! - Dalje ruke. Ja sam ga prva videla.
Mali savet: da sam devojka, kao što jesam, pazila bih šta radim.
I ne bih se petljala s njim.
- Jedva čekam da kažem Džozefini. - Da, Džozefini...
Jedva čekam da čujem reakciju. Iznenadiće se.
Idemo odmah da joj kažemo.
- Ne moramo da trčimo. - Moramo!
Džozefina, juhu!
- Izgleda da nije tu. - Zar nije čudno. Džozi!
Gde bi mogla da bude.
- Doćiću kasnije. - O, ne. Sačekaj je.
Imam osećaj da će doći za minut.
- Verovala ili ne, Džozefina je sve predvidela. - Da. Baš je za Riplija.
- Možda je otišla u kupovinu. - Kupovina? U pravu si.
Sigurno će se pojaviti u potpuno novoj garderobi.
- Džozefina! - Nisam vas čula.
- Kako ste se provele? - Desilo se nešto predivno.
- Šta? - Pogodi.
- Ukinuli su prohibiciju? - Možeš ti i bolje.
- Srela sam jednog. - Koga?
Šel Oil Juniora. Ima milione, naočari i jahtu.
Ma šta kažeš?
Nema samo jahtu. Ima i bicikl.
Dafni.
Pričaj mi o njemu.
Mlad je i lep. Neženja.
Pravi je gospodin. Nije jedan od onih grebatora.
Bolje je da ga malo pojuriš, da ga ne bi izgubila.
Ovog neću ispustiti. Sladak je. Sakuplja školjke.
Školjke? Zašto?
Mora da se igra sa školjkicama.
Dafni, dosađuješ.
- Srešću se s njim večeras. - Stvarno?
Rekao je da će možda doći da nas sluša.
Kako misliš "možda"? Sigurna sam da će doći.
Nadam se.
Šta kažeš Džozefina? Šta kaže tvoja kristalna kugla?
Slatkišu. Jel' slatkiš ovde?
Imaš li ključ? Zaključana je soba, a mokra sam.
Vidimo se na svirci devojke.
Zašto glumiš milionera pred njom?
I još ta telefonska boja glasa. Niko tako ne govori!
Zavodiš je bezveznim trikovima.
Koristiš niske i podle trikove.
Ne plašim te se.
Mršav sam, ali žilav.
Povredićeš se. Kad me napadnu postajem tigar.
Džo, ne gledaj me tako. To je bio samo štos.
Gužvaš mi bademantil. Telefon!
Zvoni tele... fon.
Halo.
Da, ovo je 413..
Poziv sa broda? Dobro, dajte mi vezu.
Dafni, to sam ja, nevaljalko.
Onaj Ozgud, iz lifta.
Onaj kog si ošamarila.
- Ko je to? - Njena cimerka.
Dafni sad ne može da priča. Jel' hitno?
Meni jeste. Hoćete li joj preneti poruku?
Pozivam je na večeru na mojoj jahti posle svirke.
Dobro. Večera, jahta, posle svirke. Rećiću joj.
- Vaša jahta? - Nova Kaledonija. Tako se zove.
Stara Kaledonija je potonula za vreme žurke kod Kejp Haterasa.
Ali, nek' ne brine. Ovo će biti ponoćna zakuska za nas dvoje.
Samo vas dvoje? A posada?
Pobrinuo sam se za njih. Dobili su izlazak na obalu.
Imaćemo hladnog fazana i šampanjac.
Proverio sam kod obalske straže. Noćas je pun mesec.
I recite joj da imam nove ploče Rudi Volija.
Odlično. Dafni je luda za njim.
Za kim sam lud? Šta...
Da g Filding.
Dolazite gliserom po nju posle svirke. Doviđenja.
Šta ste rekli?
- "Strava." Preneću joj poruku. - Kakva poruka? Kakav gliser?
Uspeo si! Filding sprema fazana za tebe na jahti.
Samo vas troje i velika jahta. Ti, on i Rudi Voli.
Nema šanse! Zovi ga i reci mu da ne idem.
Naravno da ne ideš.
Ja idem.
Bićeš na brodu s tim matorcem?
Biću na brodu sa Slatkišem.
- A gde će on biti? - Biće s tobom na kopnu.
- Sa mnom? - Tako je.
O ne, to nikako Džozefina.
Dafni, tvoj dečko ti maše.
Idi i pleši s njim.
On je tvoj dečko za večeras i zato, osmeh na lice.
Možeš ti i bolje. Pokaži mu zube, sve svoje vrline.
Zašto ti dozvoljavam takve stvari? Zašto?
Zato što smo drugovi. Dva musketara.
Ma kakvi musketari. Kako da ga zadržim na obali?
Reci mu da imaš morsku bolest. Igrajte mini golf.
O ne. Nećeš me uloviti u tu mini peščanu zamku.
Zdravo. Koja od vas dve je Dafni?
Kontrabas.
Od tipa ta stolom sedam.
- Ovo je od mene lutko. - Briši budalo!
Ne moraš da ostavljaš otključana vrata. Imam ključ.
- Šta to radiš s mojim cvećem? - Pozajmljujem. Vratiću ti ga.
Nadam se će se pojaviti. Već je pet do jedan.
- Misliš da je zaboravio? - Znaš kakvi su ti milioneri.
Ovo je stiglo za tebe.
Za mene?
To je Šel Oil.
- Nije valjda! - Jeste!
Hoće da večeram s njim na jahti.
Dolazi po mene posle svirke.
- Nije valjda! - Jeste.
Čula si je, jeste.
Džozefina, zamisli. Ja, Slatkiš Kovalčik iz Ohaja
na jahti s milionerom.
Da mama sad može da me vidi.
Nadam se da moja mama nikad neće saznati.
To je sve za večeras. Cakana Su vam želi laku noć,
i podsećam vas da je svaka od mojih devojaka nezamenljiva.
Nameravam da tako i ostane.
- Srećno. - Hvala.
Prava šteta. Pun mesec, prazna jahta.
- Odustajem. - Hajde onda da igramo.
Dole, niz obalu je jedan kafić...
Ja ću... On ima bicikl.
Ko?
Kakav kafić?
Imaju kubanski bend.
Idemo tamo. Igraćemo tango do jutra.
- Znate šta g. Filding? - Šta?
Vi ste pravi dinamit.
A ti si prava vatra.
- Dugo ste čekali? - Nije stvar u tome koliko čekaš,
nego koga čekaš. - Hvala. Hvala i na cveću.
Tražio sam orhideje iz staklenika, ali Long Ajlend je u magli.
Lepo od vas.
Izgleda da nema benzina.
Čudno je što nemate benzina. Mislim, Šel Oil i sve to...
Ups, evo ga.
Izgleda da se zaglavio u rikvercu.
Upravo sam nabavio ovaj gliser. To je eksperimentalni model.
Nije im baš uspešan pronalazak.
Da li vam smeta vožnja u nazad? Moglo bi da potraje.
Nije stvar u tome koliko traje, nego ko vozi.
Izgleda tako mali s obale.
Ovako liči na krstaricu ili razarač.
Ovo je samo jedan. Imamo tri. Mamin je u Sautemptonu.
Tatin je u Venecueli. Pravimo novi naftovod.
Mog tatu više zanima železnica. Baltimor i Ohajo.
Šta je pramac, a šta krma?
Zavisi od toga da li dolaziš ili odlaziš.
Uobičajeno je da je pramac nasuprot krmi.
Ovo je most. Možeš da stigneš s jednog kraja broda na drugi.
- Jesi li za šampanjac? - Naravno. Kojim putem?
- Može se i gore i dole. - Da, to je podrum za uragan.
Još jedna odlična stvar na jahti - prepuna je ormara.
Da vidimo. Gde li su ostavili večeru?
Unutra.
Naravno! Baš sam zaboravan.
Četvrtkom se servira u malom salonu.
Ovo je kao ploveći dvorac.
Pristojno je za momka.
- Baš je lepa ova riba. - Upecao sam je kod Kejp Haterasa.
Koja je vrsta?
Iz familije haringi.
Haringa?
Čudno je kako strpaju tako velike ribe u onako male konzerve?
Skupe se kad ih mariniraju.
- Šampanjac? - Ne bi mi smetalo.
Jedrima niz vetar, kako kažemo na moru.
Srećan put.
- Vidi svo to srebro. - Trofeji.
Lov, pseće trke, vaterpolo
Zar vaterpolo nije opasan?
Rekao bih. Dva ponija su se udavila podamnom.
Gde je vaša kolekcija školjki?
O, da. Gde li sam je stavio?
Četvrtkom se potpuno izgubim.
- Šta je četvrtkom? - Posada ima slobodno veče.
- To znači da smo sami na brodu? - Potpuno.
Nikad nisam bila sama s muškarcem u sred noći,
na sred okeana. - Ovde ste potpuno sigurni.
Bezbedni smo. Brodu se ništa ne može dogoditi.
Obalska straža će javiti ako se pojavi neki ledeni breg.
Ne brine me ledeni breg.
Ali neki muškarci bi iskoristili ovakvu situaciju.
- Laskate mi. - Naravno, vi ste gospodin.
Ne zbog toga. Ja sam bezosećajan.
- Bezosećajan? Kako? - Ne znam kako da kažem,
ali imam taj problem s devojkama.
- Kakav problem? - Uvek sam hladan prema njima.
Mislite da ste frigidni?
Više je kao mentalna blokada.
Ništa mi ne znači kad sam sa devojkom.
- Jeste li probali? - Jesam li? Stalno pokušavam.
Vidite? Ništa.
- I baš ništa? - Popuno hladan.
- Zbog toga se užasno osećam. - Nije to vaša greška.
Ponekad se majka priroda poigra s čovekom.
Nešto unutra nije u redu.
- Ne možete da se zaljubite? - Ne više.
Jednom sam bio zaljubljen, ali radije ne bih pričao o tome.
- Hoćete li malo hladnog fazana? - Šta se desilo?
- Ne bih želela da vam dosađujem. - I onako ne možete.
Znate...
tad sam bio brucoš u Prinstonu.
Tamo je bila i devojka Neli.
Njen otac je bio predsednik Hampmobila.
I ona je nosila naočari.
Tog leta smo bili u Grand kanjonu.
Sedeli smo na najvišoj steni i gledali zalazak,
kad sam odjednom osetio želju da je poljubim.
Skinuo sam svoje naočari. Ona je skinula svoje naočari
Zakoračio sam prema njoj.
Ona je zakoračila prema meni.
Da. Osam sati kasnije, izvukli su je gore uz pomoć mazge.
Dao sam joj tri transfuzije. Imali smo istu krvnu grupu, O.
Ali, bilo je kasno.
To je baš tužno.
Od tada,
Ništa ne osećam, a moje srce je prazno.
Vi ste jadan, jadan dečko.
Da. Imam sav tav novac, i čemu mi služi?
Sos od nane ili borovnica?
Kako možete da mislite na hranu u ovakvom trenutku?
Šta mi drugo preostaje?
- Zar je toliko beznadežno? - Moja porodica je učinila sve što je mogla.
Unajmljivali su najlepše francuske sobarice.
Nabavljali su mi zabranjene knjige iz Bostona.
Dovodili trupe balerina
sa zvončićima oko vrata i dugim noktima.
Kakvo traćenje novca.
Jeste li ikad probali sa amerikankom?
Zašto?
Jeste li osetili nešto?
Hvala, ali isto je.
Trebalo bi da odete kod dobrog lekara.
Proveo sam 6 meseci kod profesora Frojda u Beču.
Onda kod braće Majo, injekcije, hipnoza, mineralne kupke.
Da nisam kukavica, ubio bih se.
Ne govorite tako.
Mora da postoji neka devojka koja bi mogla...
Kad bih našao takvu devojku, odmah bih se oženio.
- Hoćete li mi učiniti uslugu? - Naravno. Koju?
Možda nisam dr. Frojd ili Majo ili jedna od tih francuskinja,
ali, mogu li još jednom da pokušam?
Kad već insistirate.
- A sad? - Bojim se da ne.
- Jako mi je žao. - Hoćete li još šampanjca?
Možda da pustimo malo muzike. Kako gasite ova svetla?
Lepo je od vas što želite da pomognete, ali nema vajde.
Mislim da je prekidač tamo.
To je radio.
Kao da na koncert vodite gluvog čoveka.
Ne dajete sebi šansu.
Ne opirite se.
Opustite se.
Kao da pušite, a ne uvlačite.
Onda uvlačite.
Dafni,
opet vodiš ! - Izvini.
Sad ?
Nisam siguran.
Pokušajte ponovo.
Osećam nešto čudno na zubima.
Kao da ih je neko prevukao preko laganog plamena.
Da raspalimo još malo tu vatru.
Mislim da ste na pravom putu.
Sigurno. Naočari zamagljeni.
Nisam znao da će biti ovako.
Hvala.
Rekli su mi da sam gotov, završio, nepopravljiv.
A vi ste napravili budale od svih tih stručnjaka.
Mineralne kupke! Ma daj.
Gde ste naučili da se tako ljubite?
Prodavala sam poljubce za Mlečni Fond.
Podsetite me da sutra pošaljem ček od 100,000 $ Mlečnom fondu.
- Laku noć. - Dobro jutro.
Koliko do sad dugujem Mlečnom fondu?
850,000 $.
Nek' bude milion.
Zaboravila sam da ti dam priznanicu.
Zdravo Džeri. Jel' sve pod kontrolom?
Imam novosti.
- Šta se desilo? - Verio sam se.
Čestitam. Ko je srećnica?
Ja.
Šta?
Ozgud me je zaprosio. Planiramo venčanje u junu.
O čemu pričaš? Ne možeš da se venčaš sa Ozgudom.
- Misliš da je previše star? - Džeri, uozbilji se.
Zašto da ne? On se stalno ženi.
Ali... ti nisi žensko. Muškarac si.
Zašto bi se muškarac venčavao sa muškarcem?
Sigurnost !
- Džeri, smiri se. Nije ti dobro. - Prestani da me tretiraš kao dete.
- Nisam glup. Znam da postoji problem. - Rekao bih da postoji.
Njegova mama. Treba nam njena dozvola. Ali, ne brinem se jer ne pušim.
- Džeri, postoji još jedan problem. - Koji?
- Vaš medeni mesec. - Pričali smo o tome.
On hoće na rivijeru, a ja sam za Nijagarine vodopade.
Džeri, poludeo si. Ne možeš tako.
Nisam ni mislio. Rećiću mu istinu kad za to dođe vreme.
- Kad? - Odmah posle venčanja.
Onda ćemo se razvesti, on će mi dati lepu alimentaciju
i dobijaću je svakog meseca.
Džeri, slušaj me.
Postoje zakoni, konvencije. To je jednostavno nemoguće.
Džo, ovo mi je poslednja šansa da se udam za milionera.
Hoćeš li saslušati moj savet? Zaboravi na sve to?
Samo govori sebi da si muško.
- Ja sam muško. - Tako je dečko.
Ja sam muško, Ja sam muško, Ja sam...
Voleo bih da sam mrtav. Ja sam muško, muško sam...
Šta ću s vereničkim poklonom?
- Kakav verenički poklon? - Ozgud mi je poklonio narukvicu.
Ovo su pravi dijamanti.
Naravno da su pravi. Zar misliš da je moj verenik prevarant?
- Moraću da mu je vratim. - Sačekaj Džeri. Ne žuri.
Ne želiš valjda da povrediš Ozgudova osećanja.
- Trenutak. - Ja sam! Slatkiš.
Uđi.
Učinilo mi se da vas čujem. Moram da pričam s nekim. Ne spava mi se.
- Onda uzmi malo burbona. - O, ne. Više ne pijem.
- Jel' si se lepo provela? - Lepo?
Bilo je samoubilački divno.
Jel' bio drzak?
Naravno da nije. Bilo je potpuno obrnuto.
- Znaš, njemu treba pomoć. - Zašto?
Da ste samo videle njegovu jahtu.
Svetlost sveća, sos od nane i borovnice.
Baš bih volela da sam bila tamo.
Od sad ćemo se viđati svake večeri.
Mislim da će me zprositi
čim bude skupio hrabrosti. - To jeste hrabro.
Dafni je noćas zaprošena.
- Stvarno? - Bogati milioner.
Divno!
- Jadna Džozefina. - Ja?
Dafni i ja imamo dasu...
Još samo da nađemo nekog za tebe.
Evo me lutko!
"Prijatelji italijanske opere" - To smo mi!
Popunite prijavu ovde.
Kamašna Kolombo. Delegat iz Čikaga. Južni ogranak.
Hvala.
Zdravo Kamašno.
- Kladili smo se da nećeš doći. - Zašto?
Mislili smo da te je pogodila smrt Čarlija Čačkalice.
- Svima dođe vreme za odlazak. - Da. Nikad ne znaš ko je sledeći.
Dobro Kamašno, javi se dežurnom redaru.
- A što? - Naredba Malog Bonaparte.
- Kamašno, ruke gore. - O čemu se radi?
Mali Bonaparta ne želi artiljeriju.
U redi, čist si.
Ti nisi.
Nije napunjen.
Sledeći. Šta je ovde?
Moja oprema za golf.
- Šta je ovo? - Moj mitraljez.
Vidimo se na banketu Kamašno.
Gde si pokupio taj jeftin trik?
Idemo momci.
Pa to je Kamašna Kolombo.
Zdravo pandur. Otkud ti u Floridi?
Čuo sam da se vi, ljubitelji opere, skupljate.
Došao sam u slučaju da neko poželi da propeva.
Jak štos.
Gde si bio u 3 posle podne na dan sv. Valentina?
- Bio sam na Rigoletu. - Puno ime i adresu, molim?
To je opera neznalice.
- U garaži u Klark ulici? - Klark ulica? Nikad čuo.
Jesi li čuo za hemijsko čišćenje na aveniji Vabaš?
Sutradan si tamo poslao kamašne uprljane krvlju.
Posekao sam se dok sam se brijao.
- Briješ se sa kamašnama? - Ja spavam sa kamašnama.
Dosta zezanja. Znamo da si vulkanizirao Čarlija Čačkalicu.
Ti i ko još?
Ja i ona dva svedoka koje tražiš po celom Čikagu.
Momci, jel' znate nešto o tim svedocima i garaži?
Mi? Bili smo s vama na Rigoletu.
Časna reč!
Bez brige, uskoro ćemo iskopati te svedoke.
Baš to treba da uradite: iskopajte ih.
Osećam se kao drolja. Uzeo sam nakit na prevaru.
Popravi ruž ako hoćeš da lepo izgledaš za Ozguda.
Pućiće mu srce kad sazna da ne mogu da se udam za njega.
I Slatkišu će pući srce kad sazna da ja nisam milioner.
Ne možeš da napraviš omlet, a da ne polupaš jaja.
- Kakve veze s tim ima omlet? - Bla, bla, bla.
Imamo jahtu, narukvicu,Ozguda, i Slatkiš. Kuvaćemo!
- Džo! - Šta?
Čini mi se da nema ništa od omleta.
Idemo Dafni!
- Gore! - Sačekaj.
Treći, molim.
Neću da budem nasrtljiv,
ali, da ne poznajem ja vas dve ribe od nekud?
- O, ne. - To su verovatno druge ribe.
- Jeste li bile nekad u Čikagu? - Mi?
Ni mrtve ne bismo u Čikago.
Treći sprat.
- Na kom si spratu luče? - Nije bitno.
Soba 413. Bićemo u kontaktu.
Mi ćemo vas zvati!
Rekao sam ti da su nam za petama.
Postrojiće nas uza zid...
Panduri će naći dve mrtve devojke i odneće nas u mrtvačnicu.
A kad nas svuku, umreću od stida.
- Ćuti i pakuj se. - Dobro Džo.
- Ne to idiote. - To je od Ozguda.
Hteo je da to nosim večeras.
Nikad neću naći nekog ko je tako dobar prema meni.
Ako se izvučemo živi iz hotela, prodaćemo narukvicu, uzeti novac,
uhvatićemo brod za Južnu Ameriku i pravac neka banana republika.
Ako budemo jeli samo banane, izdržaćemo 50 godina.
Ako izađemo živi iz hotela.
- Jesmo li zaboravili nešto? - Da. Pribor za brijanje.
- I Slatkiš. - Slatkiš?
- Dajte mi sobu 414. - Šta tadiš?
- Telefoniram. - Nemamo vremena za to!
Ne možemo da odemo odavde, a da se ne pozdravimo s njom.
Do sad si ih uvek lupao po ustima i ostavljao.
Tad sam bio skasofonista. Sad sam milioner.
Napiši joj razglednicu. One gorile mogu svakog trena da upadnu.
Soba 414? Imate poziv sa broda.
Poziv sa broda?
Slatkišu, za tebe je. Sa jahte.
Zdravo najdraža. Lepo je što te opet čujem.
Povratiću!
Ne, nisam dobro spavao draga. Nisam ni oka sklopio.
Ja nikad bolje nisam spavala. Imala sam predivan san.
Bili smo na jahti i sidro se otkačilo.
Plovili smo danima.
Ti si bio kapetan, a ja posada.
Pazila sam na ledene bregove, sortirala školjke, mućkala koktele
i brisala ti zamagljene naočari.
Kad sam se probudila, htela sam odmah da doplivam do tebe.
Da...
U vezi sa našim sastankom večeras...
Čekaću te na obali posle svirke.
Večeras neću moći.
Ni sutra. Moram da putujem.
Nešto je iskrslo. Upravo isplovljavamo.
Kuda?
U južnu Ameriku?
To je baš neočekivano.
Imamo neki posao sa firmom iz Venecuele.
Tata mi je javio. Uparavni odbor je odlučio o pripajanju.
Pripajanje? Koliko dugo ćeš biti tamo?
Duže vremena.
Ustvari, uopšte se ne vraćam.
Ne vraćaš se?
Komplikovano je. Stvar je u visokim finansijama.
Predsednik venecuelanskog naftnog sindikata ima ćerku...
Na tu vrstu pripajanja si mislio.
Kako izgleda?
Sudeći po rečima naših poreznika, nije ništa posebno.
Ali, tako mora biti zbog posla.
Čovek u mojoj poziciji ima odgovornost prema akcionarima.
Prema svim tim ljudima koji su uložili svoju životnu ušteđevinu.
Naravno. Razumem. Bar mislim da razumem.
Znao sam da hoćeš. Voleo bih da mogu nešto da učinim za tebe.
Ali, već jesi. Rekao si mi sve te poverljive informacije.
Sutra ću pozvati svog brokera
i reći mu da kupi 50.000 obveznica venecuelanske naftne kompanije.
Pametan potez.
Jesi li dobila moje cveće?
Orhideje iz mog staklenika.
Magla se razišla na Long Ajlendu i jutros su ih poslali.
Čudno. Poslao sam ti ih u sobu.
Trebalo je da stignu do sad.
Dolores, pogledaj ima li cveća ispred vrata.
Tu je. Bele orhideje.
Nisam dobila bele orhideje od mature.
Šta je ovo?
Šta?
A, to. Samo mali oproštajni poklon.
Pravi dijamanti.
Mora da vrede čitavo bogatstvo. Jesi li uvek tako darežljiv?
Ne uvek.
Hteo sam da znaš koliko sam ti zahvalan.
Ja ništa nisam uradila, samo se desilo.
Upravo je ušao navigator. Spremni smo za isplovljavanje.
Onda, dižite sidro i želim ti srećan put.
Ako ti zatreba okestar na venčanju,
ovde smo još par nedelja.
Doviđenja draga.
Ne znam šta kaže kapetan, ali navigator briše odavde.
- Da, idemo. - Sačekaj malo. Moja narukvica.
Šta se desilo s mojom narukvicom?
- Tvoja? Naša je. - Dobro. Šta je s našom narukvicom?
- Uradili smo pravu stvar. - Opet koristiš svoje stare trikove.
Nema trikova, nemam ništa u rukavu.
Ovaj put je sve čisto.
Gde je onaj burbon?
- Šta se desilo Slatkišu? - Ne znam. Žedna sam od tuge.
Otkud ti ta narukvica?
- Sviđati se? - Uvek mi se sviđala.
Junior mi je dao. Ide u južnu Ameriku da se oženi drugom devojkom.
- To oni zovu visoke finansije. - To ja zovem gubitkom.
Da sam na tvom mestu, gađala bih ga tom narukvicom pravo u facu.
On je jedini fin muškarac kog sam srela. Jedini koji mi je nešto poklonio.
Zaboravićeš ga Slatkišu.
Kako? Gde god da krenem, Šelova pumpa je iza svakog ćoška.
Vratiću vam kad je ispraznim.
Jesi li lud? Ovde je prepuno gangstera,
a ti izigravaš Deda Mraza.
Kako ćemo izaći odavde? Šta ćemo jesti?
- Hodaćemo. Ako treba, gladovaćemo. - Opet to "mi".
Ne tuda. Videli bi nas Kamašna i njegove gorile.
Ruke čiste?
Okreni.
Dobro. Zakopčaj mi kamašne.
Lepo se oblačiš gazda.
Gazda, pričao sam sa drugim delegatima.
Kažu da je Mali bonaparta ljut zbog onog sa Čarlijem Čačkalicom.
- On i Čarli su kao deca bili u istom horu. - Prestani ili ću ti isprašiti tur.
Uzeo je Čarlijevu poslednju čačkaliciu iz garaže i pozlatio je.
Kao što sam vam rekao momci.
Mali Bonaparta je smekšao. Više nema ništa ovde.
Trebalo bi da bude čvrsto kao stena.
- Mislim da mu je vreme za penziju. - To je sledeći potez.
Kako ćemo ga penzionisati?
Smislićemo nešto slatko.
On i Čarli će ponovo pevati u istom horu.
Ali ovaj put ne sme biti svedoka.
Gledajte. One ribe iz lifta.
Hej. Pridružite nam se.
Šta je s tim ženskama?
Možda ženske i nisu ženske.
Ista lica, isti instrumenti.
- Evo tvog potpisa. - Dva muzikanta iz garaže.
Nismo ih ubili u Čikagu, ali ćemo posao završiti ovde.
- Dobro, i šta sad? - Prvo moramo da promenimo odeću.
Šta se desilo?
Ja i Mršavko smo ih saterali u ćošak, ali smo ih izgubili u gužvi.
- Gde ste bili vi momci? - Čekali smo vas na Rigoletu.
- Glupi idioti. - Šefe, uhvatićemo ih posle banketa.
Ne mogu daleko da odu.
Hvala.
Hvala vam ljubitelji opere.
Prošlo je 10 godina od kad sam se samo-izabrao za predsednika,
i mislim da ste napravili pravi izbor.
Pogledajmo beleške. u prošloj fiskalnoj godini,
zarada je bez poreza bila 112$.
Samo, nismo plaćali porez.
Naravno, kao i u svakom poslu, imali smo svoje male nesporazume.
Pozivam vas na minut ćutanja
u čast našem članu iz Čikaga, iz severnog odseka
koji je okrutno onemogućen da večeras bude s nama.
I ti Kamašno.
Ustaj!
Polako.
- Znaš kad iskačeš? - Da. Kad drugi put otpevaju refren.
Dobro.
Nemoj da uništiš tortu. Obećao sam parče svom klincu.
A sad, prijatelji delegati,
dođe vreme u životu svakog poslovnog čoveka
kad počne da razmišlja o penziji.
Ne!
Tražio sam nekoga ko me može zameniti.
Razmatrao sam nekoliko kandidata.
Na primer, imamo kandidata iz Čikaga,
iz južnog odseka.
Neko će reći da je prestar za svoje kamašne.
Ali, ja kažem da će on daleko dogurati.
Neko će reći da je preterao.
Ali, ja kažem da ne možeš sputavati dobrog čoveka.
Naravno, još mnogo mora da uči.
Veliku zbrku je napravio na dan sv. Valentina,
to je bilo loše za naš ugled.
Pustio je dva svedoka da pobegnu. To je bilo neoprezno.
Ne brini o toj dvojici. Smatraj ih mrtvima.
Umalo ih nisam uhvatio danas.
Hoćeš da kažeš da su ti dva puta pobegli?
Neko će reći da je to aljkavo.
Ali ja kažem: ljudski je grešiti, božje je praštati.
Da bih ti pokazao šta mislim o tebi Kamašno,
momci su mi rekli da ti je rođendan.
Napravili smo ti malu tortu.
Rođendan?
Biće tek za četiri meseca.
Malo smo poranili. Šta je četiri meseca za prijatelje?
Dobro momci! Svi u glas!
Jak štos.
Brišimo odavde!
Hvatajte tu dvojicu!
Šta se ovde desilo?
Nešto je bilo u toj torti što se nije baš slagalo s njima.
Moje čestitke kuvaru. Da niko nije izašao dok ne dobijem recept.
Hoćeš da napraviš federalni slučaj od ovoga?
Da !
Nestali su.
Tražili smo na železničkoj stanici, aerodromu, putevima. Ne mogu daleko.
- Jesi li čuo? - Nisu tražili na jahtama.
- Zovi Ozguda. - Šta da mu kažem?
Reci mu da ćeš pobeći s njim.
Pobeći? Ali, postoje zakoni, običaji.
Postoje običaji, ali postoje i ženske mrtvačnice!
Džozefina.
Binstok!
Hej, to nije žensko!
Ne tuguj Slatkišu.
Ni jedan muškarac nije vredan toga.
Hvataj je!
Džozefina?
- Ozgud nas čeka na obali. - Još nismo na obali.
Zdravo!
Ovo je Džozefina, biće nam kuma.
- Drago mi je. - Idemo!
Ona je tako nestrpljiva.
Čekajte Slatkiš!
- Još jedna kuma? - Nosiće cveće.
- Slatkišu, šta radiš? - Rekla sam ti. Nisam baš bistra.
Idemo.
Ti ne želiš mene Slatkišu.
Ja sam telefonski lažov. Saksofonista.
Jedan od onih od kojih si uvek bežala.
Znam. Uvek.
Učini sebi uslugu. Vrati se milionerima.
To je prava stvar,
a ne salata bačena u lice ili isceđena zubna pasta.
Tako je, nastavi. Samo me ti odgovaraj.
Zvao sam mamu. Zaplakala je od sreće.
Hoće da nosiš njenu čipkanu venčanicu.
Ozgude, ne mogu da se udam za tebe u maminoj venčanici.
Nismo isto građene.
- Prepravićemo je. - E ne, nećeš.
Ozgude, biću iskrena. Ne mogu uopšte da se udam za tebe.
Zašto?
Nisam prirodna plavuša.
Nije važno.
Ja pušim. Stalno pušim.
Nije bitno.
Imam užasnu prošlost. Tri godine sam živela sa saksofonistom.
Opraštam ti.
Ne mogu da imam decu.
- Usvojićemo ih. - Ne razumeš Ozgude.
- Ja sam muškarac.
Niko nije savršen...